גמר גביע אירופה לאלופות 1958
![]() | |||||||
אירוע | עונת 1957/1958 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
| |||||||
אחרי הארכה | |||||||
תאריך | 28 במאי 1958 | ||||||
מיקום | אצטדיון הייזל, בריסל, בלגיה | ||||||
שיפוט | אלברט אלסטין (בלגיה) | ||||||
צופים | 67,000 | ||||||
→ 1957 1959 ← | |||||||
uefa.com |
גמר גביע אירופה לאלופות 1958 התקיים באצטדיון הייזל בבריסל, בלגיה ב-28 במאי 1958, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת 1957/1958 היא ריאל מדריד הספרדית, שניצחה במשחק את מילאן האיטלקית בתוצאה 3-2 לאחר הארכה. משחק הגמר נעל את המהדורה השלישית של גביע אירופה לאלופות.
ריאל מדריד השלימה זכייה שלישית ברציפות בתואר (מתוך חמש זכיות רצופות), ולמעשה זכתה בכל מהדורות המפעל עד אז. בפעם השנייה ברציפות גברה ריאל על יריבה איטלקית, אחרי שעונה קודם לכן גברה 2-0 על פיורנטינה. לראשונה בתולדות המפעל, הוכרע משחק הגמר בהארכה, וזאת לאחר שהקבוצות נפרדו בשוויון 2-2 בסיום הזמן החוקי.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר בזכות הישגיהן בעונת 1956/1957. ריאל מדריד העפילה לטורניר כאלופה המכהנת, ובמקביל זכתה גם באליפות ספרד, לאחר שהקדימה בחמש נקודות את סביליה. מילאן זכתה באליפות איטליה, לאחר שהקדימה את פיורנטינה בשש נקודות.
לראשונה בטורניר, נערך הגמר במדינה נייטרלית, וזאת לאחר שלגמר הראשון ששוחק בפריז הגיעה סטאד ריימס, ולשני במדריד הגיעה ריאל. הפעם, נערך המשחק באצטדיון הייזל לעיני 67 אלף צופים. לאחר מחצית ראשונה נטולת שערים, עלתה מילאן ליתרון ראשון לאחר כשעה מרגליו של חואן סקיאפינו. רבע שעה אחר כך קבע אלפרדו די סטפנו שוויון 1-1. שלוש דקות חלפו וארנסטו גריז'ו החזיר את מילאן ליתרון 2-1, אך בדקה ה-79 קבע הקטור ריאל שוויון 2-2. המשחק הלך להכרעה בהארכה, ובדקה ה-107 קבע פרנסיסקו חנטו את תוצאת המשחק, 3-2 לריאל.
הדרך אל הגמר
[עריכת קוד מקור | עריכה]בסיבוב המוקדם חולקו המשתתפות בטורניר לשלוש קבוצות על פי שיוך גאוגרפי, והוגרלו נגד קבוצה אחרת מאותו השיוך. ריאל מדריד, האלופה המכהנת, העפילה אוטומטית מהשלב המוקדם, בעוד מילאן הוגרלה בקבוצת מרכז אירופה.
ריאל מדריד
[עריכת קוד מקור | עריכה]לאחר שזכתה להעפלה אוטומטית מהסיבוב המוקדם, החלה ריאל את משחקיה בטורניר בשלב שמינית הגמר מול אנטוורפן הבלגית. במשחק הראשון בחוץ ניצחה ריאל 2-1 בזכות צמד שערים של אלפרדו די סטפנו. לעומת המשחק הראשון, משחק הגומלין באצטדיון סנטיאגו ברנבאו היה חד-צדדי והסתיים בניצחון מרשים של ריאל, בתוצאה 6-0. הקטור ריאל כבש את כל שלושת שעריה של ריאל במחצית הראשונה.
בשלב רבע הגמר פגשה ריאל במפגש כל-ספרדי את סביליה. המשחק הראשון התקיים במדריד, והיה לתצוגת תכלית של אלופת אירופה שהביסה את סביליה בתוצאה 8-0. די סטפנו כבש רביעייה במשחק, רמון קופה הוסיף צמד. במשחק הגומלין הובילה סביליה 2-0, אך ריאל חזרה בזכות צמד של צ'וס פרדה והמשחק הסתיים בשוויון 2-2. עם 10-2 בסיכום שני המפגשים, העפילה ריאל לחצי הגמר.
חצי הגמר הפגיש בין ריאל לבין ואשאש ההונגרית. במשחק הראשון בבית המשיך די סטפנו להפגין יכולת כיבוש גבוהה, והבקיע שלושער בדרך לניצחונה של ריאל 4-0. בגומלין בחוץ גברה ואשאש על ריאל בתוצאה 2-0, שלא הספיק לה לחזור מהתבוסה במשחק הראשון. עם 4-2 בסיכום שני המפגשים, העפילה אלופת אירופה פעם נוספת לגמר המפעל.
מילאן
[עריכת קוד מקור | עריכה]אלופת איטליה הוגרלה לסיבוב המוקדם מול נציגת אוסטריה, ראפיד וינה. במשחק הראשון בבית גברה מילאן 4-1 על ראפיד, אך במשחק הגומלין בחוץ הובסה 5-2. עם שוויון 6-6 וניצחון לכל קבוצה בסיכום שני המפגשים, ובהיעדר חוק שערי חוץ, נפגשו הקבוצות שלושה שבועות אחר כך למפגש פלייאוף בציריך. מילאן גברה 4-2 על ראפיד במשחק הפלייאוף (צמד לגסטון בין) וצלחה את הסיבוב המוקדם.
בשמינית הגמר פגשה מילאן את גלאזגו ריינג'רס הסקוטית. במשחק הראשון בחוץ נקלעה מילאן לפיגור לאחר כחצי שעה, ולא הצליחה להגיב עד לדקה ה-75. ברבע השעה האחרונה הצליחה מילאן להשלים מהפך מרשים ולסיים את המשחק עם ניצחון 4-1 (צמד לארנסטו גריז'ו). במשחק הגומלין בבית השלימה מילאן ניצחון כפול כשגברה 2-0 על ריינג'רס במשחק, ו-6-1 בסיכום שני המפגשים.
בשלב רבע הגמר פגשה מילאן את בורוסיה דורטמונד, נציגת גרמניה המערבית. במשחק הראשון הייתה מילאן קרובה לניצחון חוץ כשהובילה 1-0, אך ספגה שער עצמי בדקה האחרונה והקבוצות נפרדו בשוויון 1-1. בגומלין הביתי השלימה מילאן את העפלתה עם ניצחון 4-1, שהבטיח לה את המקום בחצי הגמר.
בחצי הגמר פגשה מילאן את מנצ'סטר יונייטד האנגלית. במשחק הראשון באולד טראפורד כבש חואן סקיאפינו את שער היתרון למילאן לאחר 24 דקות, אך מנצ'סטר השוותה עוד לפני המחצית והשלימה את המהפך עשר דקות לסיום כדי לנצח 2-1. עם פיגור של שער אחד אירחה מילאן את הגומלין, מחקה את הפיגור כבר בדקה השנייה עם שער של סקיאפינו, ובמחצית השנייה כבשה שלוש פעמים נוספות, גברה 4-0 על מנצ'סטר עם צמד של סקיאפינו, והעפילה לראשונה בתולדותיה לגמר הטורניר.
![]() |
סיבוב | ![]() | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני | פלייאוף | |
העפילה אוטומטית | סיבוב ראשון | ![]() |
6 – 6 | 4 - 1 (בית) | 2 - 5 (חוץ) | 4 - 2 | |||
![]() |
8 – 1 | 2 - 1 (חוץ) | 6 - 0 (בית) | שמינית הגמר | ![]() |
6 – 1 | 4 - 1 (חוץ) | 2 - 0 (בית) | |
![]() |
10 – 2 | 8 - 0 (בית) | 2 - 2 (חוץ) | רבע הגמר | ![]() |
5 – 2 | 1 - 1 (חוץ) | 4 - 1 (בית) | |
![]() |
4 – 2 | 4 - 0 (בית) | 0 - 2 (חוץ) | חצי הגמר | ![]() |
5 - 2 | 1 - 2 (חוץ) | 4 - 0 (בית) |
סיכום המשחק
[עריכת קוד מקור | עריכה]משחק הגמר השלישי בתולדות גביע אירופה היה הראשון להתקיים במדינה נייטרלית, וזאת לאחר שסטאד ריימס הצליחה להעפיל לגמר הראשון בפריז, וריאל מדריד עצמה זכתה שנה לאחר מכן בגביע באצטדיונה הביתי, אצטדיון סנטיאגו ברנבאו.
האלופה המכהנת, בעונתה הראשונה תחת המאמן הארגנטינאי לואיס קרניליה, הגיעה כקבוצה העדיפה למשחק. חלוץ הקבוצה, הקטור ריאל, סבל מפגיעה בקרסולו בבוקר במשחק, אך לבסוף עמד לרשותו של קרניליה ועלה בהרכב. הוא השלים חוליית התקפה חזקה שכללה בין היתר את אלפרדו די סטפנו, רמון קופה ופרנסיסקו חנטו, שכבשה עד לגמר 22 שערים בשישה משחקים בלבד. מנגד, ג'וזפה ויאני העמיד קבוצה מאוזנת וקשוחה, בכיכובם של צ'זארה מלדיני בהגנה, נילס לידהולם הקפטן בקישור וחואן סקיאפינו בחוד ההתקפה.
המחצית הראשונה של המשחק הייתה מאוזנת במצבי ההבקעה. ריאל דגלה יותר בשליטה בכדור ובהתקפות מסודרות, בעוד מילאן התבססה על הגנה חזקה ויציאה להתקפות מתפרצות. בסיומן של 45 הדקות הראשונות, אף קבוצה לא הצליחה למצוא את הרשת, שוויון 0-0 בהפסקה.
המחצית השנייה המשיכה את המגמות מהמחצית הראשונה, וכעבור 59 דקות הצליחה מילאן להפתיע ולעלות ליתרון בהתקפה מתפרצת, לאחר שסקיאפינו בעט בעוצמה מתוך הרחבה לרשת הגבוהה של קפטן ריאל, השוער חואן אלונסו. דקה אחת עברה ומילאן התקרבה לשער השני. החלוץ הארגנטינאי ארנסטו קוצ'יארוני הצליח להכניע את חואן אלונסו, אך נעצר במשקוף השער. מן העבר השני, די סטפנו הפגין יכולת גבוהה מאוד, החל ממשחק ההגנה, דרך בניית ההתקפות בקישור ועד לייצור מצבי הבקעה בהתקפה. בדקה ה-74 הצליח די סטפנו לכבוש את שער השוויון של ריאל, לאחר שהשתלט על הכדור ברחבה ובעט בין שני מגנים כדור שטוח וחזק לפינה, 1-1.
בדקה ה-77, שלוש דקות לאחר שער השוויון של ריאל ופחות מרבע שעה לסיום המשחק, חזרה מילאן להוביל, בזכות בעיטה לא חזקה אך מדויקת של ארנסטו גריז'ו מסף הרחבה, שקבעה 2-1 למילאן. היתרון החזיק מעמד למשך שתי דקות בלבד. בדקה ה-79, הקטור ריאל ששיתופו הוטל בספק קיבל כדור שהוגבה אליו מאגף ימין לתוך הרחבה, והקפיץ אותו לפינה הרחוקה. שוויון 2-2, שהחזיק מעמד עד לשריקת הסיום ושלח את הקבוצות להארכה, לראשונה בתולדות משחקי הגמר של הטורניר.
מי שנטל את האחריות בחלק ההתקפי בהארכה היה פרנסיסקו חנטו. הקיצוני השמאלי של ריאל סיכן את השער של מילאן, הצליח לשלוח כדור לקורה בדקה ה-106, ודקה אחר כך הצליח לכבוש את שער הניצחון של ריאל עם סיומת שטוחה ומדויקת בתוך הרחבה. מילאן, שנקלעה לפיגור ראשון במשחק, לא הצליחה להגיב, וריאל מדריד זכתה בתואר והמשיכה את שליטתה המוחלטת בטורניר גביע אירופה בשנותיו הראשונות.
28 במאי 1958 | ![]() |
3 - 2ה | ![]() |
אצטדיון הייזל, בריסל, בלגיה צופים: 67,000 שיפוט: ![]() |
אלפרדו די סטפנו ![]() הקטור ריאל ![]() פרנסיסקו חנטו ![]() |
(סיקור) | חואן סקיאפינו ![]() ארנסטו גריז'ו ![]() |
הרכבי הקבוצות
[עריכת קוד מקור | עריכה]
|
![]() |
|
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- סיקור המשחק באתר אופ"א (באנגלית)
משחקי גמר גביע אירופה וליגת האלופות | ||
---|---|---|
גביע אירופה לאלופות | 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 | |
ליגת האלופות | 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |